23.976 Romanian from DVD-PAL RETAiL
Vreau doar să plec pentru o vreme.
Nu e un paradis insula aceea. Vreau să mă asigur că știi în ce te bagi.
Cu tot respectul, dle Coughlan...
e puțin probabil să fie mai rău ca pe Frontul de Vest.
Cred că ai dreptate.
Îți vei plăti singur transportul pentru locul de muncă.
Ești angajat temporar, așadar nu vei primi concediu.
Văd că ești singur, fără familie.
Este un pic problematic.
În mod normal, nu aș lăsa un om singur să plece pe insula Janus. E cam izolată.
Și ar fi practic, nu doar benefic, să ai o soție și familie.
Dar fiind o situație temporară...
poți pleca în două zile la portul Partageuse.
De acolo vei fi dus pe insula Janus.
Bun venit la Serviciul de Administrare a Farurilor din Commonwealth.
Suntem mândri să avem pe cineva care ne-a servit țara cu onoare.
LUMINA DINTRE OCEANE
După romanul lui M.I. STEDMAN
Dle Sherbourne, ați ajuns la timp.
- Vă rog, intrați. - Vă mulțumesc.
Bine ați venit la Partageuse. Să vă prezint celorlalți.
Cred că este invitatul de onoare.
El este dl Tom Sherbourne, noul nostru paznic de far.
Bună ziua.
- Cyril și Bertha Chipper. - Îmi pare bine să vă cunosc.
- Bill Graysmark și soția lui, Violet... - Bună ziua.
Și fiica lor... e aici, pe undeva.
- Dle Sherbourne, doriți să serviți ? - Vă mulțumesc.
Tom, farul tău va ghida vase în Emisfera nordică,
aducând țării noastre prosperitate și bogăție.
Slavă Domnului, vom avea nevoie, după acest război.
Am avut de pierdut din toate punctele de vedere, nu ?
Crezi că ești pregătit pentru asta ?
Vom afla curând.
Vă rog, doar de asta nu are nevoie bietul om.
De poveștile voastre despre pieire și amărăciune.
V-am spus că va apărea ea.
Ea este Isabel Graysmark. Isabel, el este dl Sherbourne.
Încântată să vă cunosc, dle Sherbourne.
Domnișoară Graysmark.
Să fii paznic de far în Janus nu este o meserie foarte populară.
Veți fi singurul om...
la o distanță de vreo 100 de mile, din orice direcție.
Presupun că nu v-au spus de ce a devenit valabil postul.
Valabil temporar. Trimble se va întoarce...
și va fi ca și nou în șase luni.
Are nevoie de puțin timp pentru recuperare, asta-i tot.
Asta-i tot ?
V-au informat, dle Sherbourne ?
Nu cred că mi-a dat cineva amănuntele.
Nu mă surprinde.
Trimble Docherty lucrase la far de aproape șase ani.
- Fără nici un accident ! - Fără nici un accident.
Apoi a făcut zarvă...
Când a raportat că soția lui semnala vasele trecătoare.
Inacceptabil, desigur, din două motive.
Semnalarea vaselor trecătoare a fost interzisă tocmai...
Cu siguranță știe acest lucru.
Care era al doilea motiv ?
Soția lui murise de doi ani.
Un caz simplu de apatie și o doză de mâhnire, asta-i tot.
Dl Sherbourne trebuia să fie informat.
Cu mult înainte să semneze contractul.
Apreciez faptul că mi-ați spus
și sper ca Trimble să își revină.
În ceea ce privește izolarea, simt că sunt pregătit pentru asta.
De fapt, după timpul petrecut în Franța, ideea de a fi singur o vreme...
o întâmpin cu plăcere.
- Adevărat. - Bine spus, dle Sherbourne.
- Bine zis. Pentru viitor. - Pentru viitor.
- Vă dorim tot binele. - Tot binele.
Vă rog să ne căutați data viitoare când vă întoarceți aici.
A fost o plăcere să vă cunosc pe toți.
- Cred că a fost un tânăr deosebit. - O, da, păi doar ce s-a întors acasă.
Este prea târziu acum să te mai răzgândești, fiule.
Șase luni sunt un fleac, dacă nu încerci să îți ții respirația.
La revedere, Tom.
Bună treabă, Sherbourne.
După astea trei luni, arăți mai bine decât oricare paznic am văzut.
Domnilor. Nu mă așteptam să vă văd atât de curând.
Unde este Trimble ?
Hasluck vrea să îți vorbească despre asta pe țărm.
Tom, mulțumesc că ai venit. Probabil te întrebi de ce te-am chemat.
Cu toții credeam că Trimble își va reveni repede.
Dar s-a aruncat de pe stâncă în Albany.
Nu ne-am bătut capul să căutăm altundeva pentru ocuparea postului.
Te-ai dovedit a fi mai mult decât capabil
și am vrea să îți oferim un contract pe trei ani pe acest post.
Suntem încrezători că nu ne vei dezamăgi.
Domnule Sherbourne ! Ce surpriză plăcută !
Bună ziua.
Credeam că sunteți pe insulă.
Cpt. Hasluck mi-a oferit un post, unul permanent.
Minunat, vreau să aud toate detaliile.
Vreți să rămâneți la prânz ?
Ar fi minunat, vă mulțumesc.
Cred că i-ai impresionat pe cei din Commonwealth.
Să îți ofere un post, după doar trei luni.
Mă îndoiesc să fi fost vreo concurență pentru post.
Nu sunt mulți bărbați pe piața muncii în zilele noastre.
Din păcate, aveți dreptate, domnule.
- Cât mai aveți până vă întoarceți ? - Câteva zile.
Ce planuri aveți ?
Sunt sigur că are lucruri de lăsat în ordine înainte să plece.
S-a oferit să mă ducă la un picnic mâine.
O, ce idee bună.
- Picnic ? - Da.
Sună foarte bine.
- Cum e acolo ? - E liniște. Ai timp să te gândești.
Te simți singur ?
Sunt prea ocupat, mereu trebuie reparat ceva.
Îți place ?
Nu ești foarte vorbăreț, nu-i așa ?
Ieși la întâlnirea cu toți paznicii de far care pleacă la Janus ?
Cu toți ?
Ești singurul nou după ani de zile.
Îți pot povesti multe despre mine. Mama m-a învățat să cânt la pian.
- Încă mai cânți ? - Nu foarte bine.
Frații mei mă tachinau teribil când cântam.
I-am pierdut pe amândoi, în timpul războiului.
Cred că părinții mei sunt foarte derutați.
Adică, dacă îți pierzi soțul, devii văduvă...
dar dacă un părinte pierde un copil, nu există o denumire pentru asta.
Ești în continuare mamă sau tată, chiar dacă nu mai ai copil.
Câteodată mă întreb...
dacă mai sunt practic o soră, acum că frații mei s-au prăpădit.
- Cât timp ai fost acolo, în război ? - Aproape patru ani.
Săracul de tine.
Cred că te-a afectat.
Mi-a afectat adesea picioarele. Noroiul înghețat are efectul acesta.
Dar familia ta ? Spune-mi despre părinții tăi.
Mama mea a murit.
Și tatăl tău ?
- Nu simt că am pierdut pe cineva. - Era aspru cu tine ?
"Aspru" nici nu se apropie de adevăr.
Cu toate că...
a făcut disciplina din armată mai ușor de suportat.
Cred că era mai ușor să fiu acolo și să știu că
n-ar fi suferit nimeni dacă primea telegrama.
Nu spune așa ceva.
Tu ai întrebat.
Câteodată e bine să lași trecutul în pace.
Așadar, dacă nu pot vorbi despre trecut, am voie să vorbesc despre viitor ?
Nu putem vorbi cum trebuie despre viitor dacă te gândești deja la el.
Putem vorbi doar despre ce ne imaginăm și ne dorim.
Nu e același lucru.
Ești imposibil. Atunci, ce îți dorești ?
Viață.
Cred că îmi ajunge.
Ia-mă cu tine pe insula Janus.
Ce este ?
Vreau să o văd.
Vreau să văd unde te ascunzi de lume.
Mă tem că ar fi împotriva regulilor Commonwealth.
Doar soția paznicului de far are voie să meargă în Janus.
Atunci căsătorește-te cu mine.
De ce râzi ?
Ai gărgăuni la cap, dacă vrei să te căsătorești cu mine.
Ar trebui să te duc acasă, nu care cumva să pună poliția pe urmele mele. Haide.
- Îmi vei scrie ? - Bineînțeles.
Draga mea Isabel, în fiecare zi și noapte
când mă uit peste ocean, încerc să mi te imaginez stând pe chei.
M-am gândit la timpul petrecut împreună... și la ce ai spus.
Aveai dreptate. Am fost înconjurat de moarte atât de mult timp,
încât mi-a împietrit inima.
Cred că de aceea am venit la Janus... fiindcă aici nu am pe cine răni.
Aici, singura mea responsabilitate este farul.
Timp de ani de zile, tot ce atingeam își pierdea strălucirea.
Iar tu ești atât de plină de viață, încât mă sperie.
Isabel. Un pachet !
Îți admir spiritul prea mult... ca să permit să fie umbrit de mine.
E de la Tom.
Da, mă gândesc întruna la tine.
Iar timpul petrecut cu tine mi-a permis să simt din nou.
Și pentru asta îți mulțumesc și îți sunt pentru totdeauna recunoscător.
Al tău, Tom.
Dragul meu, Tom,
am primit scrisoarea ta minunată.
Îți mulțumesc. Îți mulțumesc că te-ai deschis în fața mea.
Știu cât de greu trebuie să fi fost pentru tine.
Și știu cât de greu este să pierzi pe cineva.
Dar trebuie să ne continuăm viața.
Și încă mai ai o scânteie în tine. Am văzut-o.
Și lucește la fel de puternic ca stelele de pe cer.
Isabel, nu mă pricep la vorbe, nu am fost niciodată bun la asta.
Nu am știut niciodată că este în regulă să vorbesc despre ceea ce simt.
Așadar, încep...
Mi-ar plăcea să-ți arăt insula mea și viața mea aici.
Și dacă decizi să vii, promit să am grijă de tine mereu.
Și voi încerca din răsputeri să fiu un soț bun.
Sper să îți placă Janus la fel de mult ca și mie.
Tom, când te-am văzut prima oară,
simțeam că te cunosc și nu puteam să încetez să văd o viață cu tine.
Și să clădim o familie împreună.
Una care să nu fie prinsă în amărăciunea trecutului.
Așadar... dacă mă întrebi dacă propunerea mea e încă valabilă,
atunci răspunsul meu este "da". De o mie de ori "da".
Vă rog să vă ridicați.
Vă rog să-mi permiteți câteva cuvinte.
Știu că nu mă aflu în fața colegilor de școală, așa că nu o voi lungi.
Tom.
Nu mă întrerupe, Tom.
Tom, este evident pentru oricine te întâlnește...
că ești vorbăreț...
dar ești de asemenea un om foarte bun.
Ceea ce este o ușurare, fiindcă ai cel mai prețios lucru din viețile noastre.
Să ai multă grijă de ea. Să o protejezi pe micuța noastră.
Este tot ce avem.
Și cine știe ? Poate în viitorul apropiat se va naște o nouă generație.
Așadar, pentru Isabel și Tom.
Pentru Isabel și Tom !
Bine ai venit la Janus.
Nu mi-ai spus.
Era aici deja. Probabil e de două ori mai vechi.
Nu merge. E mai mult de decor.
Concentrează-te.
Tu...
Tu mă faci...
Tu mă faci să mă simt...
împăcată.
- Foarte ciudat. - Arăți ca un copilaș.
Haide, uriașule. Rufus, Rufus !
Hai.
"January" (ianuarie) vine de la Janus numit după zeul cu același nume.
Are două fețe, spate în spate, mereu privind în ambele direcții.
Are privirea împărțită în două direcții diferite.
January privește în față, către noul an...
și capul din spate spre trecut.
Iar această insulă are vedere către două oceane diferite.
Îl vei face foarte isteț pe copilașul nostru.
De unde știi că va fi doar unul ? Poate vor fi gemeni sau tripleți.
Auzi ceva ?
Au început să vorbească ?
Spun că ar trebui să le duc mama în pat înainte să se lase frigul de seară.
Furtuna pare să fie puternică în zona asta.
- Unde pleci ? - Trebuie să merg la far.
- Pot să vin cu tine ? - Draga mea, vei fi în siguranță aici.
Vei fi în siguranță aici, promit. Stai în casă.
Tom.
Tom !
Isabel ? Isabel !
Îmi pare rău.
Dumnezeule.
31 mai 1921 MEREU AMINTIT
Nu este vina ta. Nu e vina nimănui.
Mă duc să chem un doctor.
Ce rost are să chemi un doctor ?
Copilul nu mai este.
Pentru tine.
Nu.
Este prea jenant.
Într-o zi...
când vei avea cinci copii alergând printre picioare...
toate acestea vor fi ca într-un vis.
- Cum îndrăznești ? - Cum îndrăznesc ?
Ți-am spus că n-am nevoie de un doctor și l-ai adus fără voia mea ?
Isabel, nu e...
Nu vreau să se uite și să mă examineze...
și să-mi spună ceea ce deja știu.
Așteaptă, Isabel.
Isabel, așteaptă ! Nu e...
Isabel !
Cum se simte, Tom ? În al nouălea cer, îmi închipui.
Se pare că voi face sendvișuri la prânz.
Dacă nu vă supărați...
Încerc doar să vă fac pianul, să sune mai bine.
Să repar câteva clape.
Hei, vino încoace.
Halal surpriză, nu ?
Putem încerca din nou.
Sună minunat, draga mea.
Izz ?
Nu.
Ce e ?
Ce se întâmplă ?
Am simțit...
- Ești bine ? - Da.
Nu acum.
Nu !
- Isabel ? - Cred că e timpul.
Respiră, așa.
- E prea devreme. - E bine, totul e în regulă.
Ce să fac...
Fă să înceteze !
Ce vrei să fac ?
Nu !
Isabel, ce vrei să fac ?
E prea devreme ! Nu !
Spune-mi ce să fac, Izz. Ce pot să fac ?
Ce să fac ? Lasă-mă să te ridic...
Spune-mi ce să fac, Izz ! Ce să fac ?
Salvează-l ! Trebuie să-l salvezi, Tom ! Trebuie să o salvezi.
25 aprilie 1923 MEREU AMINTIT
Isabel !
O barcă !
E o barcă ! E cineva în ea !
E un bărbat ! E un cadavru !
Sunt aici. Sunt aici, copilaș.
E mort.
Du copilul în casă.
Pe unde ai fost ?
Ești în siguranță acum.
E o fetiță. Era flămândă.
Mulțumesc Lui Dumnezeu că am găsit-o la timp !
Voi trimite un semnal ca să trimită o barcă pentru cadavru...
- Și pentru dra Muffet. - Așteaptă.
Starea bietului om nu se va mai înrăutăți acum.
Iar micuța a avut parte de destule bărci pentru moment.
Nu putem să mai așteptăm puțin ?
Să o lăsăm să-și revină.
Trebuie raportat tot, scumpa mea.
Știi că trebuie să raportez totul imediat.
Dacă barca aparținea unui vapor ?
E o șalupă mică...
nu o barcă de salvare.
Izz ?
Vorbești mult.
Atunci, dimineață la prima oră. Imediat după ce sting lumina farului.
Ești în siguranță acum.
27 aprilie
- Tom ? Unde mergi ? - Să trimit un semnal.
Nu poate fi o coincidență că a apărut așa repede după...
Ai grijă ce spui.
E o fetiță încântătoare, dar nu ne aparține, nu o putem păstra.
De ce nu ? Cine va ști că e aici ?
În primul rând, Ralph și Bluey, când vin înapoi în câteva săptămâni.
Nimeni nu va ști că nu e a noastră. Toți cred că sunt însărcinată.
Vor fi doar surprinși că s-a născut mai devreme.
Dar cu cadavrul... din barcă ?
Nu spune nimănui despre el.
N-am greșit cu nimic, am luat în grijă un copil neajutorat.
Lui putem să-i facem o înmormântare decentă.
Nu ține de mine. Trebuie să raportez asta.
- E datoria mea, de asta mă aflu aici. - Știu, știu.
Știu, ascultă-mă, știu.
Știu cât de mult înseamnă regulile pentru tine.
Pentru ce sunt ele ? Pentru a salva vieți.
Asta-i tot ce încerc să-ți zic.
Salvează viața asta.
Ea e aici... și are nevoie de noi.
O putem ajuta.
Nu greșim cu nimic.
Tocmai asta e.
Nu trebuie să greșim cu ceva. Dacă raportăm acum,
putem să o adoptăm. Poate fi a noastră.
- Să o adoptăm ? Nu. - Ba da.
Nu vor trimite vreodată un copil la far în mijlocul lui nicăieri.
Nu avem doctor, școală, biserică. Nu o să ne-o dea niciodată.
O vor duce la un orfelinat oribil. Te rog, nu îi face asta.
Te rog.
Eu știu...
că vei fi un tată minunat.
O putem salva.
E aici.
Fetița noastră.
Serviciul de Administrare a Farurilor din Commonwealth
Bebelușul s-a născut mai repede,
ne-a luat pe nepregătite pe amândoi,
Isabel are o recuperare bună,
nu e necesară o îngrijire medicală.
Felicitări, fiule. Minunat, pur și simplu minunat !
Mulțumesc, Ralph.
- Măi să fie ! Bună treabă ! - Mulțumesc, Bluey !
- Felicitări amândurora ! - Nu-i așa că îți dai seama ?
Nimic nu înfrumusețează o fată ca nașterea unui copilaș.
- Ce minunăție ! - O cheamă Lucy.
Tu...
ai fost subiectul principal a fiecărei femei din Partageuse.
Să naști copilul tocmai aici, singură.
Sper că Tom ți-a fost de vreun ajutor.
N-aș fi putut cere un soț mai bun.
- E o frumusețe mică. - Dar are parcă nasul lui Tom, nu ?
Nu știu dacă nasul lui Tom e ceea ce vrei să aibă o fetiță.
Păi, dle Sherbourne, voi avea nevoie de semnătura dtale pe câteva acte.
S-a făcut.
Să mergem la birou, căpitane.
Ralph, poți să aștepți puțin ? Ca să scriu scrisori de mulțumire alor mei.
Ești o norocoasă.
Ia te uită. Ce jucărie dichisită avem.
Potrivită pentru un îngeraș, nu-i așa ?
Hai, haide !
"Într-o noapte, în timp ce își continuau drumul..."
"ținându-se pe poteca luminată care se întindea înaintea lor..."
"deodată au auzit un plânset... venind din întuneric."
"Cei trei magi s-au oprit... dar doar pentru o clipă."
"'E plânsetul unui copil'... au spus ei unul către celălalt."
"'Dar nu putem să ne abatem de la drumul nostru' au spus."
"'Nu putem să zăbovim, steaua ne îndeamnă să continuăm."'
Cum îmi vei spune ?
- El e bunicul. - Moșul sau bunicul.
- Și buni. - Ce zici de "tataia" ?
Și de buni ? Pot să primesc un pupic ?
Doamne, ajută-ne să fim mereu recunoscători pentru cele ce vom primi
și să fim mereu atenți la nevoile altora.
Îți mulțumim, Doamne, pentru fericirea cu care ne-ai binecuvântat familia
sub înfățișarea lui Lucy Sherbourne.
Amin.
Nu, mai mulți tofi. Vreau mai mulți tofi.
Vrei mai mulți tofi ?
Are un apetit sănătos. Gătitul bunicii. Foarte bun.
Ești tare amuzant.
Ai o poftă de mâncare sănătoasă, Lucy.
Îi place !
E o splendoare !
Părinte !
Unde a dispărut preotul ?
La cum îl știu, își revine după noaptea trecută.
Blue, fiule, trage-o fugă până la preot.
Spune-i că are un botez, iar el este în întârziere.
Nu, nu e acolo.
ÎN MEMORlA ÎNDRĂGITULUI FRANZ JOHANNES ROENNFELDT
Iubitul soț a lui Hannah și scumpa lor fiică Grace Ellen.
Naufragiați. Dumnezeu să-i ocrotească. 26 aprilie 1923
Tom ?
Tom !
Aici erai.
L-am găsit.
Pe preot, l-am găsit.
Ați adus acest prunc pentru a fi botezat.
V-ați rugat ca Domnul nostru, Iisus Hristos, să o primească.
Să o lepede de păcate, să o binecuvânteze cu Duhul Sfânt.
Să îi dăruiască Împărăția Cerurilor și a vieții veșnice.
După promisiunea făcută de Iisus,
acest prunc trebuie să renunțe la diavol și la facerile sale.
Să creadă mereu Cuvântul Sfânt al Domnului și să Îi asculte poruncile.
O zi bună pentru asta, nu crezi ?
Ești bine, prietene ?
Am văzut un memorial astăzi. În curtea bisericii.
M-a cutremurat un pic. Un individ neamț și copilașul lui.
Mda, urâtă treabă.
S-au pierdut în larg într-o barcă cu vâsle.
Șocant. S-a întâmplat acum câțiva ani.
Ai auzit vreodată de Hannah Potts ?
E fiica celui mai înstărit om de pe aici.
S-a căsătorit cu un neamț, Frank. Tatăl ei nu a mai vorbit cu ea.
Apoi, într-o seară, Hannah și Frank au fost hărțuiți de câțiva locatari.
Presupun că motivul a fost faptul că el era neamț...
și pierduseră membri de familie în timpul războiului.
Orișicum, l-au speriat...
și a luat fetița și au plecat într-o barcă cu vâsle.
S-ar putea ca inima lui slabă să-i fi cedat...
iar vântul și curenții să-l fi dus în largul mării.
Biata fetiță. N-ar fi trebuit să se întâmple.
Șocant.
Te face să realizezi cât de norocoși suntem.
O mică plecăciune.
Pare de-a dreptul bosumflată.
ÎN MEMORIA ÎNDRĂGITULUI FRANZ JOHANNES ROENNFELDT
Unde ?
Gwen !
Citește.
Nu vă faceți griji pentru fetiță. Este în siguranță,
este iubită și bine îngrijită și așa va fi mereu.
Soțul dvs. se odihnește în pace, este în Mâinile Domnului.
Sper ca această scrisoare să vă consoleze. Rugați-vă pentru noi.
Nu, din păcate, nu avem suficiente dovezi.
Asta e atunci, nu ? Veți sta acolo și nu veți face nimic
când cineva știe că fetița mea trăiește.
- Nu e așa ? - Voi întocmi un...
- Un raport. - Da.
Și apoi vă voi anunța dacă apare ceva nou.
Trebuie să ne ridicăm și să o căutăm.
- Lăsați biletul, doamnă. - Nu !
De ce s-ar deranja cineva să scrie o asemenea scrisoare
dacă n-ar fi adevărat ?
Voi dubla recompensa. O fac de două mii de guinee.
Dacă cineva știe ceva, vom afla curând.
"Soțul dvs. se odihnește în pace, în Mâinile Domnului."
"Soțul dvs..."
"se odihnește în pace..."
"în Mâinile Domnului."
"Soțul dvs. se odihnește în pace, în Mâinile Domnului."
Mi-e dor de tine, Frank.
E doar poezie, înțelegeți ?
Poezie, aiurea. Nu e decent să fie rostit asemenea cuvânt.
Am auzit că avem un neamț lucrând la brutărie,
dar n-am crezut să ai îndrăzneala să te expui așa.
Vă rog, dnă McPhee, păstrați cartea.
Mii de scuze dacă am jignit pe cineva. Scuză-mă.
În nopți sumbre te caut ca pe o comoară,
căci tot ce am văzut și îmi încarcă viața exterioară
e neroditor și mărunt ca să poată înlocui frumusețea ta
pe care nu am cunoscut-o încă...
Ți-ai pierdut mințile, fata mea ? Să te măriți cu un neamț ?
Un brutar amărât.
E un om bun, nu că ar conta asta pentru tine.
Dacă te vei căsători cu el, va fi fără binecuvântarea mea.
Și fără banii mei.
În numele Tatălui și al Fiului și al Duhului Sfânt.
Binecuvântează, apără și protejează.
Domnul cu milostenia Lui să vă vegheze...
și să vă îmbogățească sufletul cu fericire și clemență...
ca să trăiți astfel în viața asta.
Și în cea de Apoi să vă bucurați de viață veșnică.
- Eu sunt aceea. - Tu ești.
- Eram foarte mică. - Și cine e acolo ?
- Tati. - E tati.
Uită-te la toți oamenii care locuiesc aici.
Asta e o casă. Vezi ? Toate animăluțele de aici.
Le vezi cum se duc înăuntru ?
- Vezi, Lucy, le vezi ? - Hei, uită-te la mine !
Te văd !
- Unu. - Unu.
- Și apoi doi. - Doi.
- Apoi urmează... - Trei.
Patru.
- Mișcați-vă ! - Încearcă din nou.
În casa voastră. Intrați. Înăuntru. Nu merge.
Ia-l pe ultimul. Bine, unde să îl punem ?
Suc?
- Miroase așa bine ! - Pot să îl torn înăuntru ?
Bine, e foarte concentrat, deci doar puțin.
Câte cuvinte știi care seamănă cu goat (capră) ?
- Nu am idee. - Cum ?
- Nu știu. - Ce înseamnă asta ? Mă minți.
- E un șarpe ? - Hai să îl călcăm !
- Puneți o dorință. - Bine.
- O carte ! - Citește, tati.
"Pentru tati, cu dragoste..."
"mereu, mereu, mereu..."
E cel mai frumos cadou pe care l-am primit vreodată.
Comemorarea specială a căpitanului Hasluck
Janus, aniversarea de 40 de ani. Solicită prezența dvs.
Știu că ați parcurs drum lung astăzi pentru a sărbători ceva special.
Farul.
Și vreau să vă mulțumesc tuturor că ați venit să-i aduceți un omagiu.
Acum 40 de ani, farul din Janus, a fost aprins prima oară
și timp de 40 de ani, a fost o călăuză protectoare în fața pericolului.
Astăzi, se află aici persoane foarte importante,
cărora aș vrea să le mulțumesc personal. În primul rând...
Această mochetă a fost plătită de donatorul nostru, dl Septimus Potts.
Dl Potts.
Vă rog să-l aplaudați pe dl Potts
și pe încântătoarele lui fiice, Hannah și Gwen.
- Vă mulțumesc ! - Vă mulțumesc foarte mult !
Minunat.
Iar astăzi avem onoarea să fie cu noi aici
trei dintre ultimii cinci paznici de far.
Inclusiv paznicul nostru actual, dl Thomas Sherbourne...
care și-a servit și țara, cu onoare și curaj
în timpul Primului Război Mondial. Sunt sigur că Tom ar fi încântat
să spună câteva cuvinte despre cum e viața în Janus astăzi.
Felicitări, Tommy.
Haide sus, Tom.
Nu fi timid.
Îți mulțumesc, Tom.
Nu m-am așteptat la asta.
Viața în Janus astăzi...
Nu știi niciodată ce vor aduce valurile de pe o zi pe alta.
Tot ce aruncă cele două oceane în direcția noastră...
orice vă trece prin cap.
Nu te aud, fiule.
Mulți dintre voi... frații voștri, fiii, tații, nu s-au întors din război.
Nu știu de ce Dumnezeu m-a ales pe mine ca să supraviețuiesc.
Nu știu cu ce drept am primit viață când altora le-a fost luată.
Vorbește mai tare, Tom.
Ceea ce vreau să vă spun e...
Eu doar țin lumina farului aprinsă pentru cine are nevoie. Mulțumesc.
Mulțumesc, Tom. A fost de-a dreptul înduioșător.
Acum, doamnelor și domnilor,
cred că e timpul pentru o ceașcă caldă de ceai și aer curat.
Vă rog să profitați de ocazie și să veniți să admirați această minunată...
- Ești bine ? - Nu prea îmi plac surprizele.
PRIMĂRIE
- Știu că era un pic agitat. - Bineînțeles ! Nu se aștepta.
Vorbitul în public e de-a dreptul înfricoșător pentru mulți.
Gwen, o știi pe dna Isabel Sherbourne, nu-i așa ?
- Isabel. - Graysmark.
- Bună ziua. Știu cine sunteți. - Îmi pare bine să te cunosc, Isabel.
- Ea e sora mea, Hannah. - Îmi pare bine.
- Bună. Încântată de cunoștință. - Bună.
Isabel e căsătorită cu dl Sherbourne, cel care a ținut discursul adineauri.
- Cum te numești ? - Lucy.
- Lucy. Câți ani ai ? - Patru.
Sunt foarte mulțumit de cum a decurs. Foarte mulțumit.
Janus e foarte important pentru oamenii de aici.
E un reazem pentru lume, nu-i așa ?
E o cutie de bijuterii pentru a pune lucruri în ea ?
E un ceas. E un ceas mic care arată ora.
Cum se numește păpușa ta ?
- Mavis. - Mavis ?
- Și are 5 ani, nu-i așa ? - Lasă-mă pe mine să le zic.
- Păpușa mea are 5 ani. - Da.
- Ele sunt Hannah și Gwen Potts. - Și merge la o "școală de flori".
- Bună. - Îmi pare bine.
- El e Tom, soțul meu. - Bună.
Culegem în secret o floare, să o punem în grădina noastră.
Hannah, el e Tom, soțul meu.
- Bună. - Îmi pare bine.
Mi-a plăcut ce ai spus mai devreme, în discursul tău...
că farul este acolo pentru cine are nevoie de el.
Aș putea să... vă întreb ceva, dle Sherbourne ?
Da.
Vapoarele salvează vreodată oamenii din largul mării ?
Ați auzit vreodată de bărcuțe găsite,
iar supraviețuitorii să fie duși în celălalt colț al lumii ?
Când vine vorba de ocean, orice e posibil.
Înțeleg.
Eu sunt gata să plec acasă. Gwen, poți rămâne să ai grijă de tata ?
- Mi-a părut bine să vă cunosc. - Și mie mi-a părut bine.
- Pa. - Pa.
Ai o fiică minunată. Scuzați-mă.
Îmi cer scuze pentru asta.
Sora mea a avut parte de o tragedie oribilă acum câțiva ani.
Familia ei a naufragiat.
Soțul ei... și fiica lor,
care ar fi fost de-o vârstă cu fiica voastră acum.
Ar trebui să văd cum se simte. Mi-a părut bine să vă cunosc.
Nu știu ce a apucat-o.
Cred că e la capătul puterilor.
Nu prea are o clipă de liniște pe insula aceea, nu-i așa ?
Cred că ar trebui să le lași aici, pe Lucy și Isabel...
când te întorci.
Izolarea... e prea mult pentru ea.
Trebuie să fi observat asta.
Și Lucy are nevoie de mama ei.
Trebuie să le spunem oamenilor acum. S-a terminat.
E prea târziu.
Ai văzut-o. Ai văzut ce i-am făcut.
Nu putem continua așa. Trebuie să fim corecți.
Trebuie să fim corecți pentru Lucy.
Nu pentru mine, pentru tine sau orice... străin, ci pentru Lucy.
E mama ei.
Eu sunt mama ei.
Pentru Lucy, eu sunt mama ei.
Bravo !
E jucăria fetiței mele. Tatăl meu a cumpărat-o pentru Grace.
- Sunteți sigură că e aceeași ? - Da, sergent, foarte sigură.
Vreau să se investigheze, sergent.
3150 de lire recompensă pentru informații despre acest obiect
Vine barca cu provizii.
Unde e Lucy ?
Se joacă.
De ce vine barca ? A trecut doar o săptămână.
Să faci cum îți zic și totul va fi bine.
Le voi spune că a fost vina mea.
Că a fost ideea mea și te-am obligat să o faci.
Despre ce vorbești ?
Vei fi în siguranță. Te voi proteja, promit.
Ce ai făcut ?
A trebuit să fac ceva.
- Ce ai... - S-a terminat.
Ce ai făcut ? De ce ?
Nu mă iubești.
Isabel, oprește-te.
S-a terminat.
Dă-mi drumul.
Trebuie să le zici că a fost vina mea.
Thomas Edward Sherbourne.
Sergent Knuckey, de la Poliția din Partageuse.
Sunt aici pentru a discuta despre Frank Roennfeldt și fiica lui, Grace.
Unde e fetița ?
Afară, în spate.
Asta i-a fost trimisă dnei Roennfeldt, săptămâna trecută.
Cel mai probabil de la aceeași persoană, care i-a trimis scrisoarea acum trei ani.
Ea nu știe nimic despre asta. Vorbiți cu mine, nu cu ea.
Vreau să vă pun câteva întrebări
după ce terminăm de vorbit cu soțul dvs. Nu plecați prea departe.
Am pregătit pentru tine, mamă.
Am făcut ceaiul pentru tine.
Poate după ceai, avem ceva acolo ce putem mânca, poate.
Dacă terminăm asta, este foarte bine.
Tati se va întoarce imediat. Poate lucrează.
Tati va fi aici, promit. Grăbește-te, tati.
Nu-ți face griji.
- Unde mergem, mamă ? - Ne întoarcem în Partageuse, draga mea.
De ce plecăm ?
Chiar nu știu de ce, dar trebuie.
Pot să mă întorc acasă, mamă ?
- Nu. - Bine, mamă.
Și eu vreau să mă întorc acasă, draga mea.
Haide.
Poftiți.
Vei fi bine. Vorbește cu mine. Sunt aici.
Nu.
Dnă Sherbourne, fetița trebuie să fie examinată și dusă la mama ei.
Vă rog, nu faceți asta. Vă rog, aveți milă.
Aș aprecia dacă nu ați îngreuna situația și mai mult.
Vă rog.
- Garstone, ia fetița. - Nu.
Nu ! Nu-mi luați fetița.
Vă rog, nu.
Ia fetița. Ia-o ! Garstone, ia fetița !
Ești un adevărat erou de război.
Cred că ai omorât mulți oameni cât ai servit în armată.
Am zis cred că ai omorât mulți oameni cât ai servit în armată.
Dacă te întreb ceva...
tu îmi răspunzi. Pricepi ?
Când mă întrebați ceva, o voi face.
Hai să vorbim despre bărbatul din barcă.
În ce stare se afla când l-ai găsit ?
- Era mort. - Ești sigur ?
Am văzut destule cadavre la viața mea.
Ai omorât destui ca el, nu-i așa ?
Încă unul nu ar fi contat.
Ai făcut-o pentru că era neamț ? Încă avea accentul.
N-avea nici un accent când l-am găsit. Era mort.
Vă va spune și soția. Era mort când l-am găsit.
Întrebați-o.
Intenționez.
Dar nu m-aș mira...
să nu mai vrea să te vadă cât trăiește.
Rămâi aici și gândește-te la asta.
Isabel, legea prevede că soția e neajutorată în mâinile soțului.
Nu vei fi pedepsită pentru crimele lui.
Dar trebuie să îți pun o întrebare...
și vreau să te gândești bine înainte să îmi răspunzi.
După spusele lui Tom, Frank Roennfeldt era mort
când barca a ajuns la mal. E adevărat ?
Isabel... e adevărat ?
Isabel...
- Vreau la mama mea adevărată ! - Eu sunt mama ta.
Totul va fi bine.
BINE AI VENIT ACASĂ, GRACE
Poți să mă duci la mami ?
Eu sunt mami, draga mea și asta e casa ta.
Nu e !
- Grace, te rog nu plânge. - Nu sunt Grace, sunt Lucy.
Nu, draga mea, te cheamă Grace și eu sunt mama ta.
Nu ești. Vreau să merg acasă să o văd pe mama mea adevărată.
Grace, dă-mi mâna, asta e casa ta.
Asta e casa ta, scumpa mea, totul va fi bine.
Va fi bine...
Draga mea, ți-am adus un ceai.
Îl las aici.
Am crezut că ne iubește.
Nu-l voi ierta cât voi trăi.
Draga mea.
N-ar fi trebuit să o las să vină în Janus.
A suferit destul.
Nu mai poate suporta.
Să iei toată vina asupra ta...
nu așa rezolvi ceva.
Tom, e o femeie în toată firea.
- Nu vor fi severi cu ea. - Nu se vor atinge de ea.
E viața ta în joc.
Nu vor să te tragă la răspundere doar pentru că ai furat un copil.
Vor să te acuze pentru crimă !
Mă așteptam la asta de multă vreme, Ralph.
Păcatele te ajung din urmă, într-un final.
Pentru numele lui Dumnezeu ! Trezește-te la realitate !
Tom !
Fă-mi o favoare.
Orice.
Adu-mi o bucată de hârtie și un creion.
De la Tom.
Omul acela are nevoie de tine.
Și fetița mea.
Să ne uităm la nasturii aceia.
Credeți că merge cu materialul verde pentru desagă ?
Da.
Lucy.
Mama !
Lucy.
Scumpa mea.
Uită-te la tine. Totul e bine.
Mi-a fost dor de tine.
Iubirea mea,
e timpul să mergem acasă. Mama...
- Fă-o să plece. - Totul va fi bine.
Grace, știu că e greu să înțelegi, dar nu putem sta aici.
E fiica mea.
Dă-i drumul fiicei mele.
- Mama. - Sunt aici.
Te rog, dă-mi înapoi fiica.
Te rog.
Trebuie să o iau acum.
Mama, nu-mi place să plec cu... vreau să stau cu tine.
Pot să rămân dacă doriți.
Nu este nevoie.
Trebuie să știu. Chiar a fost doar vina ta ?
Da.
Cum ai putut face așa ceva ?
Îți pare rău pentru ce ai făcut ?
Nici nu pot spune cât de rău îmi pare.
Poți să faci ce vrei cu mine.
Nu cer să fiu iertat.
Soția mea...
Nu a avut de ales.
Fii milostivă cu ea.
Grace, iubirea mea, cina e gata.
Te ascunzi ?
Grace ?
Draga mea ?
Te ascunzi, draga mea ?
Grace, ți-e foame ?
De ce nu ieși de acolo, draga mea ?
Haide, mami te va scoate de acolo.
Voi ridica cuvertura și apoi vom mânca împreună la cină.
Bine, draga mea ? Vin să te iau.
Grace ?
Grace !
Grace, draga mea ?
Grace ?
Draga mea, nu e amuzant, vreau să ieși afară chiar acum.
Grace ?
Grace, draga mea, nu e amuzant. Te rog, ieși afară !
Grace !
- Domnule Graysmark. - Bună, Vernon, Harry.
- Suntem aici pentru fata Roennfeldt. - Hannah ?
Nu, fiica ei, Grace.
E aici ?
Bineînțeles că nu. Ce vrei să spui cu asta ?
- Fiica dvs. este acasă ? - Da.
- Sunteți sigur ? - Bineînțeles că sunt sigur.
Ce se întâmplă ?
Dna Graysmark, trebuie să vorbim cu fiica dvs. Vă rog să o chemați.
Isabel.
Isabel ?
Grace !
Sergent ?
Sergent !
Grace !
Lucy !
Ocrotește-o, Doamne.
Apăr-o.
Salveaz-o.
Ai mai salvat-o o dată.
Îți promit că o voi pune mai presus de toate de acum înainte.
Doar să o salvezi din nou.
Îți promit...
că voi face ce e mai bine pentru ea.
Lucy !
Doarme acum. Zicea că voia să găsească farul.
Are nouă vieți micuța. Ați prins-o ?
- Vă mulțumesc ! - E în regulă...
Vă mulțumesc !
Imaginează-ți acum că te ia...
până pe Tărâmul Viselor.
Te duce pe potecă...
și prin pădure...
Îi șoptesc lucruri frumoase pentru visele ei.
Și zboară deasupra.
Ai trecut prin atâtea și ești mereu vesel.
Cum reușești ?
Când ierți, ajunge să o faci o dată.
Când porți ranchiună, o porți toată ziua și în fiecare zi.
Trebuie să îți amintești mereu de lucrurile rele.
E prea multă bătaie de cap.
Ești așa chipeș.
Putea să moară.
Da, dar trăiește. Contează ce faci de acum înainte.
Tom e încă soțul tău.
Lucy e tânără.
Are cine să o îngrijească și să îi ofere un trai bun.
Tom nu are pe nimeni. Va ajunge în închisoare.
Sau chiar mai rău. Nu mai e timp de pierdut.
Am venit să îți zic ceva. Doar să spun și să plec.
Știu că fiica mea nu se va mai întoarce la mine.
După noaptea trecută mi-am dat seama că poate trăi fără mine...
chiar dacă eu nu pot fără ea.
Nu o pot pedepsi pe ea pentru ce s-a întâmplat și...
nu te pot pedepsi pe tine pentru acțiunile soțului tău.
Grace te iub... te iubește.
Și poate...
Poate ar trebui să fie cu tine.
Așadar, dacă depui declarație împotriva soțului tău...
și de îndată ce este închis... o las pe Grace să se întoarcă la tine.
Ofițerul e aici ca să te ducă în Albany unde vei fi judecat pentru crimă.
Dacă ai vrea să îmi spui ceva...
asta e ultima ta șansă.
Nu, mulțumesc.
Nu e o vreme foarte bună pentru a merge cu barca.
Addicott poate să îi facă față.
Deschide celula.
Hai mai repede.
Isabel, iubito... nu puteam continua așa.
Nu puteam trăi cu vina.
Nici nu pot exprima cât de rău îmi pare pentru că te-am rănit.
Toți avem un moment de răscruce în viețile noastre,
iar dacă așa se sfârșește momentul meu de răscruce, tot cred că a meritat.
Timpul meu pe pământ trebuia să se termine de ani de zile.
Faptul că te-am întâlnit, când credeam că viața mea s-a sfârșit
și să fiu iubit de tine...
chiar de trăiam încă 100 de ani, nu puteam cere ceva mai bun de atât.
Te-am iubit cât de bine am putut, Isabel.
Ceea ce nu e vreo noutate.
Meriți pe cineva mult mai bun decât mine.
Tot ce pot face e să îl rog pe Dumnezeu și pe tine
să mă iertați pentru răul făcut.
Și să îți mulțumesc pentru fiecare zi petrecută împreună.
Voi fi mereu soțul tău iubitor. Tom.
- Trebuie să-l văd pe soțul meu. - A plecat deja.
- Unde ? - E pe barcă.
- Aceea ? - Aceea.
- Bună, Tom. - Ralph.
- Unde e Blue ? - N-a putut ajunge.
Tom !
Trebuie să plecăm.
Tom ?
Ralph, pornește acum !
- Nu o face, Isabel. - Vreau doar să-mi iau rămas-bun.
Tom...
Totul va fi bine...
Nu e adevărat !
- Nu e adevărat ! - Lasă lucrurile așa cum sunt, Isabel.
Frank era mort când barca a ajuns la mal. A fost ideea mea.
Nu mai vorbi.
Nu l-am lăsat să raporteze barca. E vina mea.
Îmi pare rău.
Totul va fi bine. Nu mai vorbi.
A spus asta ?
Da. Era o fată decentă înainte să plece pe Janus.
Nu i-a făcut deloc bine să stea pe insula aceea.
Ce se va întâmpla cu ei acum ?
Vor fi închiși.
Pentru cât timp ?
Destul cât să se gândească la ce au făcut.
Credeți că au nevoie de închisoare pentru asta ?
Dna Roennfeldt, oamenii sunt responsabili pentru propriile lor fapte.
Iar când întrec măsura, trebuie să existe consecințe.
Dacă aș vorbi în numele lor ?
- Să cer clemență ? - Clemență ?
Ce s-ar întâmpla ?
Câteva amenzi și poate câteva luni în închisoare.
De ce ați face asta ?
Pentru că ajunge să ierți doar o dată.
Vă mulțumesc foarte mult, dle sergent.
Vă deranjează dacă nu vă mai conduc la ușă ?
Vă mulțumesc pentru ceai, dna Roennfeldt.
Mă bucur să văd un zâmbet, fetițo.
Știu că ai fost tristă. Ți-e dor de vechea ta viață.
Așa este.
Știu cum e, am pățit același lucru.
A trebuit să îmi iau rămas-bun de la mama mea.
De la mama ta ?
A trebuit să traversez marea, cu vaporul.
Și nu eram mult mai mare decât tine.
Am venit aici și am avut o nouă mamă și un nou tată.
De atunci înainte au avut grijă de mine. Mă iubeau.
Așa cum Hannah mea te iubește pe tine.
Știi cine era o călăreață bună când era mică ?
Hannah mea !
Era bună la orice când era mititică.
Mereu mă ținea în priză. Exact ca tine.
- Ești micuța mea Grace salvatoare. - Nu sunt Grace.
Știai că ți s-a spus Grace de când te-ai născut ?
Dar vreau să mi se spună Lucy.
- Ce-ar fi să îți zic Lucy-Grace ? - Da !
Da ? Batem palma ?
Bună !
Ne-am întors ! Surpriză !
Spune-i lui Hannah de toate păsărelele pe care le-ai văzut.
- Câte ai văzut ? - Cinci.
Așa, bravo.
Ai fost cu bunicul ? A avut grijă de tine ?
Da.
Să îți arăt cum se face un lanț din margarete ?
- Da. - Da !
- Tu știi să faci ? - Nu.
Îți arăt eu.
Uite o crăpătură mică. Bag-o pe acolo.
Ia te uită ! Bravo, draga mea.
Apoi le unim pe toate. Ia te uită !
- Ai vrea o coroniță ? - Da.
- Îți place ? - Da.
- Ai vrea să o porți ? - Da.
- Să o punem pe tine ? - Da.
Arată așa frumos !
A căzut. Ce zici să o punem în jurul meu ?
Să facem un lănțișor de margarete ? Hai să încercăm.
Ce-ar fi ca noi, bunicu'... Ce-ar fi să o porți tu pe cap ?
Bine, vrei să o pui pe capul meu ?
- Și poți să o păstrezi. - Bine, mulțumesc, draga mea.
Crezi că mă va ierta Dumnezeu ?
Te-a iertat deja acum mult timp.
E timpul să o faci și tu.
Ziua bună.
- Te-ai rătăcit ? - Sper că nu.
Caut locuința familiei Sherbourne. Tom și Isabel ?
Ai găsit-o.
Numele meu este Lucy-Grace Rutherford.
Sunt Lucy.
Lucy.
Vreau să îți arăt pe cineva.
El e Christopher.
A vorbit întruna despre tine. Spera mereu că vei veni într-o zi.
N-aveam cum să vin mai repede.
N-am avut ocazia să vă mulțumesc. Amândurora.
Pentru că m-ați salvat. Și ați avut așa multă grijă de mine.
Nu ai pentru ce să ne mulțumești.
Ți-a lăsat ceva.
Draga mea, Lucy.
A trecut așa mult timp.
Am promis că voi păstra distanța față de tine și m-am ținut de cuvânt,
chiar dacă a fost greu pentru mine.
Eu nu mai sunt, de aceea citești scrisoarea asta.
Și mă bucură, fiindcă înseamnă că ne-ai căutat.
Am sperat mereu că o vei face.
Am putut să ne vedem de viețile noastre, departe de tine,
deoarece știam că ești în siguranță și iubită.
Sper că ai avut o viață bună până acum.
Sper că mă poți ierta pentru că te-am ținut
și pentru că te-am lăsat să pleci.
Să știi că ai fost mereu foarte iubită.
Uită-te la tine.
Isabelei i-ar fi plăcut foarte mult să te cunoască.
Te-ar fi îndrăgit.
Am putea să mai venim, eu și Christopher, să te vizităm ?
Mi-ar plăcea foarte mult asta.
Minunat.
runtime 02:12:51 synch BluRay © 09.04.2018